NU VĂ ATINGEȚI DE PARALE
Citește asta, Max.
"Cele 50 de milioane în aur furate de la Orly sunt de negăsit."
Ia-ți ziarul.
Vino, Max! Sigur o să-ți placă.
Nu-i așa, Riton?
N-am mai dansat într-un spectacol așa de bun.
Are dreptate, Max.
Apune-i și tu, Riton!
Trebuie să vii, Max.
Lola în rol de sirenă face ravagii în sală.
Da, știu și eu...
Unde te duci?
Să pun melodia mea.
Ai vrut tort de ciocolată.
Arată minunat.
Ce eleganți sunt!
Nu ne servește nimeni?
- Am dori să mâncăm. - Regret, nu mai avem locuri.
- Și mesele acelea... - Sunt rezervate.
Mai așteptăm și luăm un aperitiv.
Mai bine mergeți la "Victor". E un restaurant excelent chiar peste drum.
Bine, mergem la "Victor".
Spuneți-le că v-am trimis eu și vor avea grijă de dumneavoastră.
Fraieri sunt peste tot.
Deja te pricepi, puștoaico.
Dacă i-aș primi pe totți n-ar mai fi loc pentru voi. Așa stăm liniștiți.
Puteai să le dai o bucată de tort.
Am închis.
Bună seara, dnă Bouche.
Erai să rămâi pe afară.
- Bună seara. - Salut, Marco!
- Ai mâncat? - Nu, nu mi-e foame.
- Bună seara, Max. - Salut, puștiule.
Stai jos.
Bouche, dă-i o furculiță.
Mănâncă felia asta de tort. Lîsăm destui bani aici.
Ce vrei să bei?
O cafea.
Deci, Max, vii să ne aplauzi?
Dacă nu-ți place poți să te cari...
Nimeni nu-i obșigat să stea.
Vin cu voi, dar nu vă promit nimic...
Îl iau și pe Marco.
Să nu rămâi singur, dacă plec.
Sirenele o să-ți alunge supărarea.
Ce-ai pățit?
Datorezi bani aici?
Da, 9.000.
Stai cuminte, rezolv eu.
N-au de ce să faci asta, Max.
Ține, în contul lui Marco.
Mulțumesc.
- Și fă-mi nota. - E făcută.
- Te-ai săturat? - Da.
O să întârziem.
Am întârziat deja.
Stați sî vă deschid ușa.
Masa a fost excelentă, madam Bouche.
Gata, nu mă mai periați.
O dată vă fac și eu un compliment...
- Bună seara. - Bună seara, Max.
Ai 11.000 credit la bar.
Nu știu cum să-ți mulțumesc.
Urcă în față.
Doriți violete, domnișoară?
- 100 de franci. Nu vreau, mulțumesc.
Fiți drăguță... Vaco!
Mă aștepți după spectacol?
S-o crezi tu!
La ora aia, o să sforăi deja.
Poți să sforăi... la mine acasă...
Rămâi cu noi, Max. N-are nici un haz fără tine.
După miezil nopții, parcă aș face ore suplimentare.
Haide...
- Max... - Da, bine...
Lola e fericită.
Nu ți-am spus să nu te atingi de...
- N-o duce la dracu'-n ptaznic! - Nu, dle Riton.
Toarnă-mi un coniac.
- Bună seara, doamnă. - Bună seara, doamnă.
Data viitoare când mai întârziați, vă iau câte 1.000 de franci.
O să fim gata, doamnă.
Nu mai comenta și schimbă-te!
Nu-i vina lor. Suntem atât de frumoși...
că nu se mai despărțeau de noi. Le-am adus cu forța aici.
Să vă mulțumesc pentru necazuri?
De acolo o să vedeți bine spectacolul.
Ce spuneți? E cea mai bună masă.
- Să sperăm. - Chiar așa.
Scuzați-mă, am treabă.
Nu-i nevoie. Adu-ne niște șampanie...
Alege tu de care.
Luăm o Magnum, nu?
Da, Magnum.
Bună seara, fetițo.
Ai succes, nu glumă!
E Vera, am grijă de ea.
Nu-ți mai pierde vremea cu fete de genul ăsta.
Începe...
Dle Max, Angelo vă așteaptă în biroul lui Pierrot.
Scuzați-mă.
Dacă-ai obosit te ajut eu să-i cari.
Nu fiți obraznic, dle Max.
Unde te duce?
La bărbatul tău.
Intră!
Sper că nu te-am derajnat, Max.
Deloc.
Poți să pleci, Ramon. Ia mașina...
Max, o să-ți explicăm care-i treaba.
Avem nevoie de părerea ta într-o chestiune...
Spune...
Hai, dă-i drumul.
Știi că eu sunt furnizorul aici.
Și numeni nu se plânge, nu?
Greutate corectă, marfă de cașitate... Stai puțin.
Ramon! Ai uitat cheile.
Ce părere ai de Ramon?
Nu știu nimic despre Ramon. Nu dau o ceapă degerată pe el.
Știu doar că șeful nu-l are la inimă.
Dar cred că se poate aranja.
Înțelegeți-vă între voi.
Nu știu, Max.
Nu-l cunoști bine pe Ramon...
Nu, dar nici comerțul vostru nu-i o treabă obișnuită.
Vă trebuie un tip prezentabil, care să pară în largul lui...
Am o afacere bună...
Și m-a costat o căruță de bani.
Nu vreau s-o pierd din cauza lui Ramon.
Ramon al tău, e o loază.
Ține-l de șofer, atât știe să facă.
Am o idee. Cred că am omul care vă trebuie.
Și garantez pentru el.
Dacă-i convine, vi-l trimit.
Îmi place Max, e de nădejde.
- Îmi dai voie? - Sigur că da.
- Vrei? - Nu, mulțumesc.
Când ține la un om, își dă și viața pentru el...
Cu Riton, de exemplu...
- Se zice că e prieten cu el de 20 de ani. - Da...
Nedespărțiți de 20 de ani.
Asta da, prietenie!
Și eu țin mult la el.
Am o treabă pentru tine.
Ești ocupat?
Angelo caută un om să-i vândă marfa.
Dar are destui oamnei
Da, dar Pierrot nu-i place.
Așa că m-am gândit la tine.
Dacă vrei, te așteaptă în birou.
Vezi că am garantat pentru tine. Să nu te ții de prostii.
Ce mutră ai!
M-am plictisit tare. Mai stai?
Ultimul păhărel?
Ultimul păhărel, te știu eu...
După el, o să mai bei unul cu Pierrot.
După aia vin fetele. Și ele o să vrea să mănânce...
și tot așa.
Și ce?
N-am chef, sunt obosit.
Nu... Mă duc să-i spun Lolei că plec.
După succesul din seara asta,
nu vreau să-i stric ploile.
Îți mulțumesc, Max. S-a aranjat, ai fost de milioane.
Mă bucur.
Intră...
Nu deranjezi, o felicitam pe Josy.
Ai și de ce, a fost grozavă.
E nostimă, nu?
Am plecat. Mulțumesc pentru Marco.
Ești culmea!
- Max, vreau să vorbim. - Despre ce?
Nu-l mai iubesc pe Riton.
De ceva vreme...
Și de ce-mi spui mie?
Pentru că m-ai văzut cu Angelo...
Și numai tu poți să-l convingi pe Riton că trebuie să ne despărțim
Eu n-am curaj să-i spun.
Are dreptate Angelo, ai haz.
Pe tine o să te asculte. Te rog...
Nu te supăra pe mine, Max.
Trebuie să mă ajuți, mi-e frică...
Dacă o vezi pe Lola... Nu-i nevoie, uite-o.
M-a ținut cabiniera să-mi adâncească decolteul...
Nu mi se vedeau sânii.
Nu mă lăsa baltă, Max. Numai tu poți să mă ajuți.
Eu plec, sunt obosit.
Nu mă aștepți?
- Halal iubit! - Treci încoace!
E a treia oară când electricianul mă pișcă de fund.
- Credeam că numai mie-mi face asa. - Și tu ai pățit-o?
- Rămâi? - Nu plec. Și tu la fel.
Riton, n-ai terminat cu prostiile nici la vârsta asta?
Uită-te la amărâții ăștia!
Dl Dugenet... stresatul.
Duglandin, cu gravurile lui.
Sau Dufion, ajutorul lui Moș Crăciun.
Plătesc pentru un dans și le așteaptă pe fete după spectacol.
Și tu ești la fel ca ei.
O aștepți răbdător pe Madam ca s-o conduci la hotel.
Ești un fraier, prietene..
Un fraier? De ce spui asta?
Pentru că acum zece ani ai fi așteptat-o liniștit
să vină acasă cu banii, înțelegi?
Acum n-o mai lași să ia nici un client.
Nu-mi trebuie banii ei.
Tocmai de aia...
Știi ce se întâmplă când le dai nas femeilor.
Du-te acasă singur.
Josy știe drumul spre casă...
Și un picde neliniște nu-i strică...
Ai dreptate, plec.
Nu aveți nimic de plată. Ordin de la șefu'.
Bună seara, domnilor.
Te duc acasă?
Ești la doi pași, n-are rost. Iau un taxi.
Ne vedem mâine la unu, la Bouche.
Strada Alphonse Allais, numărul 25.
- Noapte bună, dle Max. - La revedere.
Dubios, o ambulanță se ține după noi.
Credeam că merge la spital, dar am trecut de el.
Calc-o un pic, să verificăm.
De ajuns, nu te mai obosi.
Oricum, am ajuns la dumneavoastră.
Încetinește, e a treia casă pe dreapta...
- Șterge-o repede! - Mulțumesc.
Ei bine, Ramon...
Ți-ai găsit un joc nou? Raliu cu ambulanța?
Max, îți jur că nu veneam la tine.
Nu? Poate de duceai la moașă?
O trezesc eu, dacă vreți.
Ești nebun, Max? Termină!
Un coniac. Fise pentru telefon?
Nu e nevoie.
Cu dl Henri, vă rog.
Dl Henri și mai cum?
Ducros... Ducros.
Eu îi spun dl Riton.
Împărțim diferența.
N-o să regreți, îți promit.
Scuzați-mă, băieți.
Riton? Ascultă-mă.
E cineva cu tine?
Discutam cu Angelo și Bastien.
Ascultă-mă bine, Riton.
Sub nici o formă să nu ieși din cameră.
E o treaba dubioasă, pricepi?
Evident.
Scapă de ei repede.
După ce pleacă, vino să vorbim.
Stai un pic.
Ghinion, băieți. Nu pot să vin cu voi.
O chestiune de familie și nu pot să refuz.
Nu-mi place asta, Riton.
Contam pe tine...
Și ai mei contează pe mine, și de mai multă vreme.
Dacă știam, nu mai întrebam.
O să găsiți voi pe altcineva.
Regret că te-am deranjat...
Nu, eu îmi cer scuze.
- Atunci, la revedere - Rămâne pe altădată, băieți.
- Alo, mai ești? - Au plecat?
Așteaptă.
Au plecat cu mașina. Ce s-a întâmplat?
Îți sun când ne vedem.
Ne întâlnim pe strada Détroits, la numărul 40.
Da, 2X20. E lângă Porte des Ternes.
Ai grijă să nu fii urmărit.
Bine.
Ne-ar mai trebui clienți din ăștia...
- Te-a urmărit careva? - Nu, am fost atent.
Dă-te, conduc eu.
Unde suntem?
Am avut un aparatament aici. Lăsăm mașina în garaj.
Ce-i cu povestea asta cu Angelo?
Îți explic când ajungem la mine.
Ar fi timpul să-ți arăt ceva.
A cui e?
A mea.
Valorează un milion!
Chiar mai mult. E specială...
Cât?
51 de milioane.
Vino să-ți arăt.
Am ascuns prada în cutii de cartușe.
Câte două lingouri în fiecare. 24 de kilograme...
Să fie mai ușor de cărat.
Și te plimbi cu milioanele aste în mașină?
Nu fii tâmpit! Am luat-o direct din fabrică...
înainte de nopțea jafului.
A doua zi am umplut-o și nu s-a mai șcat de aici.
Vezi ce bine am aranjat trebueile?
De ce zici asta?
Dă-mi voie.
Nu înțeleg, Max.
Îți spun sus.
Ce zăvor ai!
Nu sunt destui spărgători?
Nu mi-ai spus de apartamentul ăsta.
O mică investiție. Și nu vin prea des aici.
Ia loc, vin imediat.
Chiar îmi place mai mult decât celălalt apartament al tău.
Da, e mai multă liniște.
Și acolo era liniște.
Da, dar acum nu mai este.
Stai jos.
Trebuie să-l guști. E de la un prieten din Nantes.
Am doar pâine prăjită.
Asta-i treaba...
Știi că seara trecută...
te-am lăsat și am fost să vorbesc cu Lola?
Știi cine era în cabine ei?
Josy, care se pipăia de zoz cu dl Angelo, crede-mă.
De ce nu mi-ai zis?
Fiindcă am treburi mult mai importante decât prostiile astea amoroase.
Nu ameste una cu cealaltă.
Sper că mă înțelegi...
Explică-mi de ce ai vorbit cu Josy.
Ce să-ți spun?
Am vrut s-o potolesc.
Tut zicea că n-o să ajung nicăieri
că n-o să ajung patron, ca Pierrot.
I-am zis să nu-și facă griji...
Că acum am destui bani.
Ai dreptate, sunt un fraier.
Idiot, după părerea mea.
Dar care-i treaba cu Angelo?
Ce vrea și ăsta?
Chiar nu știi?
De ce te chema să-l ajuți în miez de noapte?
Puneți și tu creierul la treabă.
Nu înțeleg...
Îți explic eu.
Te-ar fi bătut măr, până-i spuneai
unde am ascuns aurul...
Și ca să fie sigur, voia să pună mâna și pe mine.
Acum pricepi?
Mă ocup eu de Angelo.
Sigur, elimini tu toată gașca...
Doar e treaba mea, nu?
Pe mine să mă lași în pace!
Asta trebuia să fie ultima lovitură.
O așteptam de mult.
M-am săturat până-n gât de tot circul ăsta.
Vreu să mă retrag, pricepi?
Știu, Max...
Uită-te la mutra ta.
Uită-te la ce pungi avem amândoi sub ochi...
Aici, și aici... O frumusețe, nu?
Gata, la pensie, prietene!
Exagerezi.
Nu, nu exagerez deloc.
Vai de capul tău, Riton!
Îți spun eu ce facem.
Mâine-dimineațp, schimbăm aurul în bancnote.
Aș fi vrut să mai stăm. dar dacă tu faci pe deșteptul...
- Nu ne ocupăm de Angelo? - Nu.
I-o lăsăm și pe Josy. Așa scapi de ea.
Nu mănânci?
Hai să mai prindem măcar un pic de somn...
Ia o pijama...
și un prosop.
Ține o periuță de dinți. Ai și pastă acolo...
Culcă-te în patul tău. Eu o să dorm aici.
Cum vrei.
Max, tu ce-ai face cu Josy în locul meu?
De unde să știu? Eu n-aș fi niciodată în locul tău, fraiere.
Bună, drăguțo.
Unchiul dumneavoastră e ocupat. Veniți în birouș meu.
Bine, să mergem.
Pune-le aici.
Al naibii de grea!
Ești la fel de frumoasă.
Fii serios, Max! E unchiul tău.
Perfect, păstrăm totul în familie.
Mă bucur că prietenii mei sunt în formă.
Ai cam uitat de ei. Nu te-am văzut de trei luni.
Am avut treabp, păpușico.
Contați pe mine, dle președinte...
Mulțumesc, dragă prietene.
Bună dimineața, unchiule.
- Salut! Întră, sunt grăbit. - Apucă-le pe celelalte două.
Să nu fiu deranjat. Spune-le că am ieșit.
- Totul e aici? - Da.
Sub ce formă?
Lingouri.
Normal, fără certificat de origine.
Oi fi vrând și factură?
Cât ai aici?
96 kilograme.
Ce grele-s porcăriile...
Ăsta-i banul adevărat!
Asta te-ai găsit să-mi aduci?
S-au furat de la aeroportul Orly în septembrie
8 lingouri de aur - 96 kilograms. Recompensă substanțială.
Crezi că afacerile sunt ușoare..
Nu-mi place treaba asta.
E meseria ta, nu? Mai bine zi cât îmi dai.
35 de milioane.
Hai că nimerești pe alături. Valorează 50 de milioane.
Desigur, cu certificat de origine...
Pe astea trebuie să le topesc...
Și asta costă.
Dacă nu-ți convine prețul...
ia-le de aici.
Eu nu sunt depozit.
Te-ai făcut lacom.
Cine plătește toate lipitorile ca să-și țină gura?
Și cine are grijă să nu fie nimeni indiscret?
Cui îi transpiră palmele pentru mine?
Servește-ne un aperitiv.
Toate lumea crede că negustorii de bunuri furate sunt necinstiți.
Bine, nu-ți mai bate gura și plătește.
Cum? 35 de milioane pe loc?
Crezi că am atâția bani aici?
Trebuie să scap de astea pe rând.
Durează cel puțin zece zile.
Ar fi fost mai ușor cu monede.
Sănătate!
- Nu bei? - Niciodată dimineața.
Vreau bancnote de 10.000...
în două pachete bine legate...
și numărate corect.
Doar suntem în familie, nu?
Ce baftă!
Cu bine, puștoaico.
Imediat cum rezolvi, sună-mă la 5590...
- E noua mea casă. - Stai fără grijă.
Riton!
Așteptați, vă rog...
O clipă...
Josy!
Las-o.
- Alo, ce doriți? - În sfârșit!
Cu dra Josy... de la numărul. 16.
A plecat.
L-ați văzut pe dl Riton?
- Cine întreabă? - Dl Max...
Bună ziua, dle Max.
Dl Riton a fost luat cu ambulanța.
Ați văzut ambulanța?
Ce culoare avea?
N-am remarcat.
Ce crezi că a pățit dl Riton?
Habar n-am.
Mai bine o întrebați pe dra Josy... Când se întoarce. Asta-i tot?
Da, asta-i tot.
Riton ăsta... Mereu a fost o pacoste.
Mereu face tâmpenii!
Doamne, cât de idiot poate fi!
Și se mai crede mare și tare, fiindcă are curaj.
Nu e decât un mare imbecil!
Nu trebuia să mă încurc cu el.
Câte aș fi realizat, dacă nu mi-ar fi stat mereu în cârcă.
E numai vina mea!
Trebuia să lucrez singur.
Dacă am fost sentimental...
Așa-mi trebuie!
Ce mi-o fi trebuit să am de-a face cu unul ca el?
Și nici nu mai număr banii cheltuiți cu el în 20 de ani...
Plătește-i avocații, dă-i bani maică-sii...
I-am plătit până și dinții din gură.
Să se mai descurce și singur!
Alo? Tu ești, Max?
Bună, străino!
Eu sunt. Ești liber la prânz?
Pentru tine, oricând.
Aș vrea să te invit la mine. Ce zici?
Îmi schimb costumu și ajung în jumătate de oră.
Bietul Riton... Sunt un mare ticîlos.
Mă iubești, Max?
Vin...
Ești un bărbat ciudat...
De fapt, nu te cunosc deloc.
Și ți-e ciudă, nu?
Plec.
Pe mâine?
Da.
Bună seara, dle Max.
Vrei să lucrezi cu mine? Am nevoie de cineva...
N-o să fie floare la ureche picnic...
dar merită.
N-o să-ți pierzi vremea. Dar te-am avertizat...
S-a făcut. Riton nu e cu tine?
Nu, tocmai asta e. O să-ți explic pe drum.
Bine.
Așteaptă-mă puțin și mergem.
Bună, Max. Am supă de pește, pui fript...
Ia uite ce frumusețe!
Din păcate, nu mănânc.
Lasă-ne puțin.
Așteaptă.
Am o treabă... care s-ar putea să iasă urât.
Îți las 200.000, dacă...
dacă se întâmplă ceva. Pentru avocați sau mai știu eu ce.
Ești cea mai grozavă!
Mergem, puștiule?
Dna Bouche?
Da, la telefon.
Max e acolo?
Max? Cine întreabă?
Angelo, Madam Bouche.
Ce ghinion, tocmai a ieșit.
Se întoarce?
Nu mi-a spus. Nu știu.
La fix! Vino și deschide!
Camera este ocupată. E cineva înăuntru.
Deschide! Sunt eu... Max.
Nu deschide!
E Max.
Ce ți-am spus?
- Vreau să vorbesc cu tine. - Am treabă.
Nu vrei, nu?
Zi ce s-a întâmplat.
Haude, vorbește!
Îți explic eu, Max...
- Erai acolo? - Nu.
Valea! Vorbesc cu Josy.
Riton a venit aici.
Când a intrat, au sărit pe el.
Cine?
Întâi Jojo...
Unde era Jojo?
Acolo, în spatele ușii. O să-ți arăt.
Avea o bâtă.
Deci, era în camera ta!
Tu ne văzuseși împreună...
și Angelo l-a trimis să mă apre de Riton.
Și cine mai era?
Angelo și Ramon vis-a-vis.
Dar n-am știut...
până n-a dat telefon recepționerul.
Am recunoscut vocea lui Angelo, înaonte să apară Riton.
Nu-i adevărat...
Abia am început...
Te sfătuiesc să spui tot.
Le-am spus că prietenul lor a urcat. Am greșit?
Nu, n-ai greșit.
Unde l-au dus?
Nu știu, Max. Dacă aș ști, ți-aș spune
Nu știi nici une e vizuina lui Angelo?
Unde vă dădeați întâlnire?
La hotel.
Știi prea mult despre unii, și nimic despre alții...
De ce te bagi?
Tu știi ceva?
Vă jur, dle Max, nu știu nici o adresă.
Cât ți-au dat ca să-i slugărești?
50.000 de franci.
Dă-i încoace!
Acum n-am timp de voi două, dar...
Ce voiai să fac, Max?
Au vrut să mă ia și pe mine, dar am fugit
De ce te-ai întors?
Ca să-mi iau lucrurile.
Nu știu unde să mă duc. Lola nu mă poate găzdui...
Nu mai pot de mila ta!
Nu mișca!
Max... vino!
Ce lume mică!
Dă-te la o parte.
Ce mai face Angelo?
Nu știu.
O să aflăm imediat.
- Pierrot e aici? - Da, dle Max.
Bună seara, șefu'. Am nevoie de ajutor.
- Ce-ai pățit? - Nu vreau să-ți dau bătăi de cap...
Nici o grijă. Spune.
Angelo și gașca lui îmi zile amare.
Au început aseară...
Azi-dimineață l-au ridicat pe Riton.
Vreau să știu unde l-au dus.
Haideți cu mine.
Nu, mai bine în pivniță.
- Ce-o să-mi faceți? - Afli imediat, fetițo...
Suntem dedesubtul metroului.
Degeaba urli, nu te aude nimeni.
Acum, vorbește!
N-am făcut nimic!
Deci, mă spionai ca să te distrezi. Spune...
Angelo... Voia să afle unde ați ascuns marfa.
Ce marfă?
Spune-i.
Zicea că ați dat o lovitură de 50 de milioane.
Voi ați fost?
Zi mai departe.
Angelo credea că tu sau Riton o să ne spuneți de ascunzătoare.
Unde-i Riton?
Nu știu, Plerrot, jur!
Ne pierdem vremea.
Dă-i jos haina.
Ascultă, Fifi, acum chiar că te aranjăm.
Dacă ne spui unde e Riton, câștigăm timp.
Dacă nu, o să-ți pară rău.
Felicitări!
Ce cauți aici? Nu te-am chemat?
Max, ești căutat la telefon.
De cine?
Angelo. O să sune din nou.
Nu pricep.
De unde știe că sunt aici?
- Vă spun eu. - Spune.
Dezlegați-mă!
Stai cu ochii pe el.
Angelo?
Tu ești, Max?
Angelo La telefon. Mă auzi?
Ascultă-mă bine, n-avem timp de pierdut. Îl vrei pe Riton în viață?
Te ascult.
N-am nimic cu Riton... sau cu tine.
Vreau doar prada... Și în cel mult o oră.
Ți-l dau pe Riton la telefon.
- Alo, Max? - Da, eu sunt.
Nu ceda!
Dă-mi-l pe Angelo.
Nu ceda, Max!
Vreau să vorbesc cu Angelo.
L-ai auzit?
Dacă ții la binele lui, grăbește-te.
Ai înțeles, Max?
Ei bine... Îți propun un schimb reciproc avantajos.
Adu puștile și pe jigodia de Fifi.
Ascultă. Încarci prada în mașină...
Ne mișcăm.
Pe ăsta îl ducem sus.
- Muncește! - Cum să nu?
Noaptea, eu dorm. Afacerile se încheie ziua.
Lasă-mă să vorbesc!
Poți să zici ce vrei...
Nu suport să fiu deranjat...
mai ales atunci când dorm.
Crede-mă, Oscar, eu am necazuri mai mari...
Îmi trebuie marfa acum.
Să coboare Eugene cu gențile. E acolo?
Trebuie să-l trezesc.
Ajung în zece minute.
Mulțumesc și scuze pentru deranj.
Pune-o acolo!
Stai jos!
Ajutați-mă să le montez.
Ce vrei? Intră și închide ușa!
Mulțumesc, Max!
Îmi pare rău, dar am dat de belea.
Nu se putea altfel. Îți povestim la întoarcere.
Îi povestim dacă avem chef!
Luați-l cu voi.
Vă ajung din urmă.
O să se întoarcă repede. Îți promit.
Nu mai pot s-o iau de la capăt.
Ți-am dat cuvântul meu...
Nu mă lăsați singur aici! Cum mă întorc?
Du-te și vânează melci, băiețel.
Dă-mi pachetul.
Auzi?
Ei sunt.
Au ajuns.
Așa se pare.
- Scoateți-mi asta acum! - În curând...
Coboară, Riton.
Răspune!
Du-te și ai grijă.
- Ia te uită, Marco! - Da.
- Eu sunt. - Bună seara.
Trceți aici!
Riton, verifică-i.
- Nimic. - Mulțumesc.
Mișcați-vă.
Stați!
Lăsați-le jos!
Dați-vă înapoi.
Sper că domnii n-au arme.
Nu, nu avem.
Nici noi.
Marco, vino încoace.
Îmi dați voie?
E-n regulă.
Norocul vostru.
Domnilor... Vino după ce urcăm în mașină.
Între timp, să nu miște nimeni.
Riton, tu vii cu noi, nu?
Sunt obosit, aș vrea să mă duc la culcare.
Plecăm! Să nu faceți vreo prostie.
Haideți!
Vă spun eu, erau două mașini. M-au legat la ochi...
dar le-am auzit foarte bine.
Priviți!
Ascundeți-vă, domnilor! Ascundeți-vă!
Capul la cutie, să nu ne vadă!
Cred că mi-am scrântit piciorul.
Gata, pornește!
Max!
Pe el nu l-au ratat.
Încă nu mă duc la culcare!
Nu mai aven ce face cu asta.
Riton, adu mașina lor.
Aduceți-l pe Marco.
De ce naiba stau atât?
Uite-i!
Mai repede!
Trage! Trage în cauciucuri!
Ajutați-mă! Aurul!
- Max! - Ce e?
Ce e?
Gata, ne cărăm.
Mulțumesc, Max.
Nu stați totți aici.
Are nevoie de odihnă.
Ce crezi, doctore?
E voinic!
Se trezește.
Tot aici ești, Max?
Mutră de arici ce ești...
Pierrot, spune-i să plece.
Ce-i cu graba asta?
Du-te, Max, trebuie să fii văzut. Du-te la restaurant...
Cât e ceasul?
Șase dimineața.
Riton are dreptate. Du-te!
Bine, mă duc
- La revedere, doctore. - La revedere, Max.
Max!
Întoare-te după prânz.
- Salutare! - Salutare!
Lasă-l să citească, mă enervezi cu tâmpeniile tale.
Mai lasă băutură, și economisești niște bani.
N-ai nimerit-o! Nu beau, fiindcă mă doare stomacul.
- Atunci i-ați ocheleri 1 - Uite!
Sunt născăciri de-ale ziariștilor.
Dar e poza lui Angelo.
Și ce dovedește asta?
Dacă te calcă o mașină mâine...
o să apari în ziar cu aceiași poveste.
Deci jaful de la Orly e o gogoașă?
Nu-i răstălmăcu cuvintele.
A zis că nu Angelo e făptașul.
Angelo nu s-ar fi mânjit cu așa ceva, doar l-ai cunoscut.
Bouche, țigările mele...
Nu mai am.
Sunteți de grază! Angelo avea aurul în mașină, nu?
De unde știi că era el?
Doar i-au găsit inelul...
Oh, inelul...
Întreabă-l pe el.
- Domnilor... - Salut, Max.
- Ce elegantă sunteți! - Mulțumesc.
N-o cunoști pe prietena mea Betty, așa-i?
Ți-am mai povestit de madam Bouche.
Stai aici.
Scuză-mă o clipă.
Ce-i? - N-ai citit ziarele?
Ba da, de ce?
L-ai cunoscut bine pe Angelo. Ce părere ai?
De două ore ne certăm.
Minunat, dar mie mi-e foame.
Cum le mai învârtești!
Asta-i culmea!
Al naibii Max!
Alege ce vrei. Eu vreau o friptură de vițel.
Mă duc să dau un telefon.
Nana, dă-mi-l pe Pierrot.
Așteaptî puțin, te rog
Doamnă... Dl Max la telefon.
Riton a murit, Max.
Vii?
Abia am ajuns la Bouche. Dacă plec acum, dau de bănuit
Ai dreptate.
Mănâncă în liniște. Trebuie să te vadă lumea.
Da. Vorbim mai târziu.
Nu știam că porți ochelari.
Sunt pentru citit.
O să-ți vină și ție rândul.
Banii sunt la mine. Îi țin?
Da, deocamdată.
- Putem să mâncăm? - Da, du-te și stai jos.
Nu sunt supărat.
Atunci spune povestea.
- De ce? O știi. - Ba nu, n-o știu.
Acum e prea târziu.
Și mai zice că nu-i supărat!
Max, Bébert e supărat din cauza lui Angelo.
Fă cărțile și taci!
- Vă deranjează? - Nu. Bagă miza!
- 3.000? - Dacă vreau.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania